Svenskt text: SSG - SweSUB Group © Incubator
www.SweSUB.nu Det trevligare forumet
För länge sedan, kallades rävar med nio svansar för "Goomiho".
De levde i de djupaste delarna av bergen.
De djuren hade förmågan att förvandla sig till andra djur eller människor-
- och vissa av dem blev människor när de tog människans själ.
Folk blev rädda för de här djuren, och började att jaga dem.
Rävarna återvände då till bergen, för att aldrig ses igen.
En dag, kraschlandade utomjordingar på jorden och hittade en Goomiho i bergen.
Det är här berättelsen börjar.
YOBI, RÄVEN MED FEM SVANSAR
Ett århundrade senare...
De här skämten är så barnsliga. Nöjesparken hade varit mycket roligare.
Ja. Spökhuset i nöjesparken var verkligen hemskt.
Vad var det?
Det här skämtet har gått alldeles för långt!
Du vet, jag är inte rädd. Det är bara dumt och inte alls roligt.
Nej! Vart tog den vägen?
Kom igen, får jag tillbaka den.
Får jag den där, det är min. Var snäll nu.
Spring inte iväg!
Det finns ingenting att vara rädd över.
Där det finns vilja, där finns det ett sätt, förstått?
Nästa grupp.
- Förresten, hur gjorde du det där, sir? - Vadå?
De svävade ju överallt... Så spöklikt.
- Svävade? Vadå? - Fågelskrämmorna. Jag gillade det inte.
Fågelskrämmor?
LÄGER FÖR MISSANPASSADE BARN
Ett, två, tre-
- fyra, fem, sex, sju, åtta, nio. - Tio!
- Var är Joo-Hee någonstans? - Hon sa att hon var sjuk.
Sjuk? Luras hon nu igen... - Tog du med dig nallebjörnen nu igen?
Du kan ju inte träna när du håller i den. Ge den till mig. Kom igen nu.
Det är det här som gör dig vek. Jag tar hand om den här ett tag, förstått?
En vacker dag kommer du att förstå. Jag gör det för erat eget bästa.
Det var så roligt igår kväll.
Hur kommer det sig människor är så dumma?
- Var har du varit hela morgonen? - Hela morgonen?
Någonstans.
- Kom igen, ta lite frukost. - Nej.
- Vad är det för fel på henne? - Ingen frukost? Så hungrig...
- Hur kom det sig att han äter spik? - Äter spik?
Jag har hört att vissa människor också äter spik.
- Och vissa äter myggor. - Myggor?
Människor...
Vad ska vi göra med elakingen? Kommer han att må bra när vi kommer hem?
Jag vet inte...
- Det här smakar illa. - Jag vill åka hem.
Bönor är ju så goda på våran planet, eller hur?
Inga problem. När vi har provflugit ikväll så är vi snart hemma.
Vad är det för fel på henne?
- Hon måste vara galen. - Jag tycker synd om henne.
- Nej, hon kanske är i puberteten. - Javisst, för en räv med nio svansar-
- lever ofta i tusen år.
Hon är hundra år gammal nu, så... Det är puberteten på en mänsklig skala.
Puberteten...
- Vad händer under puberteten? - De beter sig annorlunda.
- Annorlunda? - De blir bråkiga och gapiga.
- De får finnar, börjar jaga killar... - Jagar...
- ...och tittar sig i spegeln hela tiden. - Det låter så hemskt.
- Finns det inget botemedel? - Inte som jag vet.
Enda vägen ut är själv-bot.
Tysta! Jag är inte sån!
- Jag tror att kaptenen har rätt! - Jag tror att kaptenen har rätt!
Jag såg en tjej som tittade sig själv i spegeln idag-
- och hon såg fånig ut. - Det är för att de glömmer.
Människor förlorar deras minne med tiden.
- Därför tittar de sig i spegeln så ofta. - Vad dumt. Är de så dumma?
Det är så de lever. Ibland finns det vissa saker som man hellre glömmer bort.
Jag förstår...
Hoppas och skaka era armar, gör en stor cirkel. Ett, två, ett, två!
Ta ett djupt andetag.
Jag ska bygga en lekplats när ni är borta, med en gunga och en rutschkana.
Och sen... Vill jag ha en pool där nere!
- Hur är det på eran planet? - Allting lever där.
- Själva planeten är en varelse. - Så du menar att marken lever?
Visst. Den pratar, och ibland så sjunger den till och med om nätterna.
- Förbered uppskjutning! - Förbered uppskjutning!
- Laddar! - Laddad!
Laddad!
Eld!
Lysande!
- Äntligen!Vi är på väg hem! - Hurra!
Vad är det? Sluta, sluta!
- Det måste vara nåt i bergen! - Jag hatar verkligen det här stället.
Det tog ju 10 år att göra klart skeppet, och nu har ni förstört allting!
- Kan vi inte komma hem då? - Du bara ställer till problem, elaking!
- Jag saknar min mamma. - Jag hatar dig verkligen.
- Det var inte jag! Jag försökte också. - Ursäkter, ursäkter.
Jag vill aldrig mera se dig. Försvinn!
- Det var dumt att låta dig följa med! - Vilken huvudvärk...
Idiot!
- Vart ska du? - Du...du sa ju åt mig att försvinna.
Vad tittar du efter?
Se upp!
Den här sjön leder till Canava.
- Canava? - Ja, det är där själen får vila.
När fullmånen skiner på sjön, öppnar den porten-
- sen tar själarna formen av fåglar och äntrar Canava genom sjön.
De kommer att stanna där till de tar en ny form.
Den björnen förlorade sin unge nyss. Han har väntat på ungens själ vid sjön.
Stackare!
- Tror du att jag också har en själ? - Ja, varje varelse har en själ-
- och din är speciell. - Jag visste det. Jag är speciell.
Du föddes med en rävs själ, men blev mänsklig.
- Mänsklig? Hur...är det möjligt? - Man måste stjäla en själ.
- När människans själ lyser i blått... - Blå själ...!
Jag vill inte vara en människa, de är dumma och fåniga.
- Vi kanske var för hårda mot honom? - Han hade inte behövt springa iväg.
Har du sett en liten Yoyo med ett långt ansikte?
Så här lång... Med så här mycket hår... Med ett sånt här ansikte. Sett honom?
Golly... Det gör mig galen.
- Vad säger han? - Att han har gått ner till byn.
Han kan ju sluta upp på ett zoo om någon får syn på honom.
Man kan ju säga att du gav honom kalla handen! Vi är ju en familj trots allt.
- Ja! Vi är en familj! - Vad är det för fel på er?
Det var inte bara jag som fick honom att springa sin väg.
- Kaptenen ska väl hjälpa de svaga? - Du sa ju att du inte tyckte om honom.
Hallå! Sluta nu!
Vad händer om han blir tillfångatagen? Följ mig nu, skynda er!
Stanna där!
Fånga den!
Blockera vägen, Jung-Wook!
- Herregud, vad är det här för nåt? - Nu är du fast!
Stå upp. Sitt ner. Stå upp. Sitt ner.
Stå upp. Sitt ner. Stå upp.
- Han är smartare än vad man kan tro! - Någon har nog övergivit honom.
Ja, så måste det ju vara. Titta, eller hur?
Det står att det är en mus, och att det vetenskapliga namnet är "Hydrochaerus".
- Men de ser annorlunda ut... - Vad pratar du om?
Nej, det gör de inte. Ser ni? De är tjocka och den här är smal.
Ja, kanske inte...
- Den äter spik! - Vi har problem!
- Vad ska vi göra nu då? - Vad ska vi göra?
En råtta, en råtta!
Flytta på er, ni är tunga!
- Där fick du. - Tysta!
- Har du hittat honom? - Nej.
Där är han.
Dra upp dem.
Vart är det håriga djuret någonstans, Jong-ee?
Se du? Jag sa ju att den skulle rymma.
Du kom för det, eller hur?
Här kommer det, okej?
Jag hatar att studera. Min familj har ändå inte råd med college.
Du gillar inte det speciellt mycket heller va?
Alla säger att man ska studera. Men jag tror att det finna andra saker också.
Håller du inte med?
Är du en av de som tror att jag bara är bra på att slåss?
Jag ska bli en komiker en dag. Du vet väl vad en komiker är, va?
Inte? Skojar du med mig?
Hur kommer det sig att du inte vet det?
Låt mig då få visa dig något roligt.
Låt mig börja...
För länge länge sedan, bodde det ett hemskt monster i byn-
- som gillade att stanna människor-
- och ställa svåra frågor till dem.
Monstret hade ett namn, Sphinx-
Sphinx... Sphinx.
Vad ska jag säga om den säger Hi-Ho...
Sphinx, Sphinx-
- slår tuppfighting.
En rolig resa till Egypten...
Mirakulösa lejon i öknen-
- precis som i en dröm, precis som i en film-
- en resa till Egypten känns så bra.
Visst var det roligt?
Du kan visst prata. Det här är en hemlighet!
Berätta inte det här för någon.
Lovar du?
Vad var det? En tjuv?
Det finns ju ingenting av värde här ändå!
Le lite nu, var inte så ledsen!
Jag är rädd för råttor.
Vad ska vi göra? Vad gör vi om människorna får reda om oss?
- Då kommer vi att vara med på TV:n. - Med på TV:n, TV:n!
Idioter! Vad tror ni kommer att hända då?
- De kommer att bura in oss! - Bura in oss.
- Vi måste få tillbaka honom! - Men han vill ju inte det.
- Bekymrad... - Jag kan gå in i skolan.
- Vi var ju där igår, kommer du ihåg? - Jag menar att jag ska börja skolan.
Gå på lektioner och försöka att övertala honom att komma tillbaka.
Som en spion?
Vilken sötnos!
Du vet... I princip är det emot reglerna...
Det är ett speciellt läger för barn som inte kan anpassa sig till skolan.
Jag måste åka bort ett tag, och det finns ingen pappa som kan kolla henne.
- Är din man bortrest? - Kära nån, jag menar, jag har ingen...
- Jag förstår! Jag ber om ursäkt... - Det är okej, inga problem.
Livet är tufft.
Men jag förstår, för jag lever också ensam.
Det vore snällt av dig om du kunde ha henne i ett par dagar i alla fall.
Javisst! Du vet, det är jag som bestämmer här!
- Vad heter hon förresten? - Yobi.
Vilket underbart namn, Yobi, Yobi...
- Är hon här med dig? - Ja, vänta lite bara-
- hon är här utanför.
Hur mår du, sir?
Ja, hej. Du såg då smart ut.
- Vart tog din mamma vägen? - Ett ögonblick bara, är du snäll.
Gick det bra? Då borde jag ska presentera Yobi för hennes klasskamrater.
Självklart, men vart tog hon vägen? - Yobi.. Yobi...
- Där var du, och din mamma? - Hon har gått.
Redan?
Jag heter Yobi. Jag är 100 år, nej. Man kan säga att jag är runt 10 år.
- Kan du inte räkna? - Jag har en fråga.
- Ja. - Är inte det här olagligt?
Ja, blev inte vi utvalda att komma hit?
- Det kan man säga. - Men hon smet in.
- Precis! Smet in! - Det är inte det som är poängen.
Poängen är att ni ska komma överens.
- Barn, samlas upp vid träningscentrat. - Inte igen, snälla.
- Skynda på! - Varför är det bara träning här?
- Hur kom det sig att du kom hit? - Inget skäl.
- Inget skäl? Det var roligt! - Du är för smal för att slåss bra...
Och inte bra i klassen heller. Jag slår vad om att du var en förlorare!
Förlorare? Vad är det?
Hon vet inte ens vad det är för nåt!
- Det kanske är därför som hon är här. - Sluta nu!
Vi sitter alla i samma båt här.
Förresten, är den här träningen rolig?
- Fungerar det? - Säg det du.
Det börjar bli mera intressant.
- Ska jag göra det igen, sir? - Du har ju redan gjort det 30 gånger.
- Men det är ju så roligt. - Herregud, hon tycker att det är roligt!
Kim, Min-Ho, Jo, Hye-Seung, Yoo, Jung-Woo, Choi, Do-Young-
- Jung, Jong-ee, Jung, Jong-ee... - Hon är här.
Jag borde ringa djurparken.
Hursomhelst, inte i klassrummet, är det förstått?
- Yobi - Här!
Sov gott, så ses vi imorgon.
- Jag släcker ljuset. - Godnatt.
Vad var det?
Det är du som har orsakat allt det här. Du är så stygg! stygga, Yoyo!
Varför är det mitt fel?
Kära nån.
Det här är... Ja... Det är inga svansar, det är faktiskt...
Glöm dem!
Det är en hemlighet, förstår du? Berätta inte det här för någon.
Det är oss emellan. Hur fungerade det nu igen? Ja, just det.
Vad var det?
Svansar! Det var svansar!
Jag lovar! Jag såg svansar.
Jag förstår, hon såg fransar. Hon såg en massa fransar.
- Äntligen! Hon kommer ut. - Stackars flicka.
Konstigt... Jag måste ha sett i syne...
- Ett, två, tre, fyra... - Ett, två, tre, fyra...
Hon leker ju bara med de andra barnen.
Men... Vet du vad? Jag har aldrig sett henne le så förut.
- Verkligen. - Jag vill leka med dem.
Ett, två, tre.
För länge länge sedan, levde ett hemskt monster-
- som stannade människor för att ställa svåra frågor.
Monstret hette Sphinx...
Sphinx, Sphanx, Sphunx, Sphinx...
Vad kommer jag att säga när den säger "Hi-Ho"?
Sphinx, Sphanx, Sphunx, Sphinx.
Slår tuppfighting.
En rolig resa till Egypten...
Mirakulösa lejon i öknen.
Precis som i en dröm, precis som i en film-
- en resa till Egypten känns så bra.
- Vart har du lärt dig den sången? - Från TV:n---
- Jasså? Det har jag missat. - Inte televisionen, men jag bara...
Jag vet ingen annan som gillar den.
- Alla bara säger att den är löjlig. - Skojar du? Den är ju rolig.
Du vet inte vad jag heter, va? Jag heter Geum-ee, Hwang Geum-ee.
Men egentligen så är mitt riktiga namn: "Pojken som föddes på höstfältet".
Hwang Geum-ee... Först... På fältet?
Pojken som föddes på höstfältet.
Pojken som föddes på höstfältet?
Min mamma och pappa träffades på fältet och det var så jag föddes.
Hur kunde du födas om de bara träffades där?
- För att... Du vet vad jag menar. - Nej, det gör jag inte.
Glöm det. Vill du sjunga igen? Så kan väl du sköta takten den här gången.
- Hur gör man det? - För länge sedan, i byn...
- Nej, jag sjunger så säger du "assa".
- Försök. - Assa.
Jag ville träffa dig för att... Jo...
Det jag försöker säga, är...
Jag undrar om din mamma kan hälsa på imorgon.
Varför då?
För att jag måste få prata lite med henne.
- Om vadå? - För, om...
Just det! För att du behöver lite kläder som ombyte.
Jag byter aldrig kläder.
- Inte? - Nej.
Men du behöver mera kläder, och jag... Jag skulle vilja prata med henne.
Om vadå?
Hursomhelst, be henne att komma förbi mig imorgon bitti.
Jag sa på morgonen!
Förresten, När blir människors själar blåa?
Själen är ursprungligen vit-
- men den blir blå när man blir kär i någon.
- Du gillar honom, eller hur? - Vad menar du med "gillar" honom?
Om man gillar varandra på våran planet-
- så sitter vi oftast sida vid sida.
- Då gillar vi varandra mycket mera... - Sen då?
- Då slår vi varandra, så här. - Så här.
Gör du?
- Kommer Geum-ee att slå mig också? - Vad sa du?
Ingenting!
För länge sedan, bodde det ett hemskt monster i byn-
- som gillade att stanna människor...
Jag bad dig komma över för att...
Jag ville prata om...
- Jag menar, du kanske vet... - Ja? Vadå?
Om mina elever här.
Jag älskar dem så mycket trots att-
- alla kallar dem för förlorare.
Andra ungar sa att han var för fet.
Jong-ee, är autistisk och hon har inte pratat på flera år.
Och, Geum-ee... Han har bråkat hela tiden sen hans mamma gick bort.
Det var därför jag tog hit dem. Jag kunde inte bara lämna dem.
Men ärligt talat så vet jag inte hur jag ska kunna hjälpa dem som lärare.
Jag måste bara tro på att jag kommer att komma på ett sätt.
Jag förstår hur svårt det måste vara för en ensamstående att uppfostra ett barn.
Speciellt ett sånt starkt barn som Yobi, det måste ha varit dubbelt så jobbigt.
Starkt...? Så skulle man väl kunna säga.
Så skulle jag kunna få ta hand om henne?
- Du, ta hand om henne? - Det är den bästa gymnast jag sett.
Jag har själv varit en, så jag kan se att hon är ett genial på gymnastik.
Du måste ge henne stöd så hon utvecklas! Tänk på framtiden!
Jag vill prata med dig, utanför!
Jag är inte intresserad av dig. Jag bryr mig inte om att du är en bra atlet.
Du är ingenting. Du är så smal och du är inte alls söt.
Ja, du har rätt. Jag är smal... Och jag är inte vidare söt heller.
- Så...försök inte att förföra, Geum-Ee. - Vad pratar du om?
- Vifta inte svansarna åt Geum-Ee. - Svansarna?
Såg du verkligen mina svansar?
Spela inte dum! Du ser väldigt bra ut!
Bra ut? Tycker du?
Sluta flörta med Geum-Ee, det är det jag säger åt dig!
Jag... Jag visste inte... Att du gillade mig.
Det var inte det jag menade! Jag menar att du ska sluta att stöta på honom!
Förlåt, jag visste inte...
Det är inte det!
Det är du som är tränaren från det där träningslägret, eller hur?
Ja, det är jag.
Så du säger att det finns en räv med nio svansar i bergen nära skolan?
- Det låter lite väl löjligt. - Va? Kallar du mig galen?
Det är mer framsteg inom vetenskapen sen min åttonde anfader dödades av en-
- räv med nio svansar, det är ett uppdrag i min familj att jaga ner dem.
Nålen spinner snabbare och snabbare.
Det betyder att det finns en räv med nio svansar i närheten.
- Finns det en rävar med nio svansar? - Javisst, sedan tidernas begynnelse.
- Finns det många? - Ja, det fanns...
...men det är svårt att hitta dem nu. - Borde de inte fridlysas då?
Läraren sa att såna djur måste bevaras.
De är annorlunda. De skadar människor.
- Jag vet, de äter väl människans lever? - Det är bara rykten.
- De tar faktiskt våra själar. - Själen?
Ja, de tar människans själar så att de kan bli mänskliga.
- Har du någonsin sett någon? - En gång, men den kom undan.
Följ med mig, jag kan hjälpa dig.
Titta aldrig bakåt! Aldrig!
Nej!
Slösa inte bort din tid. Jag är skugg-detektiven...
Skugg-detektiven?
Jag avslöjar alla hemligheter som en skugga, för jag är Mr. Skugga.
Så, Mr... skugga, varför förföljer du mig?
En detektiv förföljer inte, han utreder.
Jag har faktiskt aldrig sett en räv med nio svansar.
Så jag behövde bevaka dig en stund.
Då upptäckte jag att jag kan hjälpa dig att bli en människa.
Jag vill inte bli en människa, varför skulle jag vilja bli en idiot?
Du ljuger! Du vill ju visst leva med dem-
- och för att vara med människor, så måste du bli en utav dem.
Det enda sättet att göra det på är att ta en mänsklig själ.
Jag har någonting som du behöver till det...
Vad är det för något?
Ta den.
Den ser gammal ut, men fungerar!
Nu, behöver du formeln. Repetera efter mig.
- Roono-Mi-Amas Bin... - Roono-Mi-Amas Bin...
Bra! Asken sköter resten.
Det enda du behöver göra är att behålla den.
Yobi.
Här...
Indianerna gjorde den för länge sedan, den skyddar mot mardrömmar.
Jag trodde att du inte kunde sova på grund av mardrömmar.
Jag vill att du ska ha den, för du är min vän.
Vän!
Det här ställer brukade kallas, Boon-Nae-Dong.
Det namnet betyder att byn är fylld med härliga dofter.
Vill ni inte veta hur den fick sitt namn? Låt mig berätta.
För länge sedan, föll ett barn från himlen, så här-
- men en stork räddade honom i fallet.
Coola, eller hur? Jägaren delade ut dem lite här och där igår. Roligt, va?
- Jag får några. - En, två, tre, fyra.
...vad gillar en 10-åring? Kan de uppföra sig?
Nej, de är ofta bortskämda och trotsiga.
Tjugoett, tjugotvå, tjugotre.
Håll fast er!
Nej!
Det är ett mirakel att ingen kom till skada.
- Jag vet, vi hade sån tur... - Ja, det hade ni.
Förresten, visste du att bussen fortfarande står kvar sådär?
- De skulle kalla det för ett "mirakel". - Jasså?
Det var visst fullt med folk där nu.
Ja, jag står vid bussolyckan...
- Där är det, titta, där! - Bussen!
Har vi varit med om ett mirakel?
- Alla passagerare klarade sig bra. - Då är det verkligen ett mirakel.
Idioter, det är ingen lek, ni vet.
Yobi.
Yobi!
Vad är det där? - Vi har träffats förut, va? Vad är det? Är du skadad?
- Varför tog du hit honom? - Det gjorde jag inte.
Änt... Äntligen attackerar människorna.
- Eld, krig och dissekering... - Tyst!
Äntligen hittade jag dig.
Han vaknar till, han vaknar.
- Så du följde efter Yobi, eller? - Var är Jong-ee då?
- Jag har ingen aning. - Du måste ha sett henne någonstans!
- Lugna ner dig nu, älskling. - Förlåt, jag borde ha varit noggrannare.
Jag behöver inte din ursäkt! Vad som helst kan ju ha hänt henne nu!
- Vi letar överallt nu! - Nu får vi inte tänka för negativt.
- Det måste vara räven med nio svansar! - Räven med vad, sa du?
Jag hittade det i bergen igår. Det är håret från en räv med nio svansar.
Jag såg det. Jag såg när Yobi förvandlade sig till en räv.
- När då? - Igår, i bussen.
Vänta lite. Vi går först.
Titta vem som är här! Vad fick er att komma hit upp?
- God eftermiddag... - Hej, Mr. Kang.
- Bor du här? - Ja, det gör jag.
Jag trodde att du bodde i byn.
Nej, det gör jag inte, det är för mycket föroreningar där nere.
- Var är Yobi, förresten? - Hon är inne, ursäkta mig bara.
- God eftermiddag. - Yobi!
- Så hon är en räv med nio svansar? - Vänta. Jag ska visa dig.
Mamma!
- Mamma! - Jong-ee!
Jong-ee! Var har du varit? Mår du bra? Är du skadad?
- Jag var med farbror björn. - Farbror björn?
- Älskling, hon pratar. - Herregud! Du har rätt!
- Pratade du precis med mig? - Snälla gå inte, stanna med mig.
Vill du åka fast igen? Ställ inte till det igen.
Vad dumt! Vi gick nästan på historien om räven med nio svansar.
- Men, tur att vi hittade flickan. - Nu ger vi oss av.
Nu går vi hem med mamma.
Jag ska laga iordning något gott åt dig och köpa dockor till dig...
- Är du säker på att du mår bra? - Ja.
Varför kan vi inte bara leva här?
Ett hem är det man gör till ett hem.
- Vad gör hon? - Det är så det fungerar i puberteten.
- Vad ska vi göra om det blir värre? - Då blir det ännu värre här inne.
Jag flyttar ut. Jorden är ju stor.
Yobi...
Yobi...jag är ledsen! Jag vet att du hatar mig, men jag måste prata med dig.
Kom du hit för att säga det?
Du behöver inte be om ursäkt. Jag bryr mig inte ändå.
Jag hade inget val, förlåt mig, snälla.
- Jag har alltid varit ensam, så? - Samma här...jag har alltid...
Du är den enda kompisen som jag någonsin har haft.
Det gjorde mig glad när jag tänkte att jag skulle få träffa dig igen.
Riktigt glad.
Men nu vet jag hur viktigt det var för dig.
Jag vill bara att du ska veta hur mycket jag saknar dig.
Om jag inte hade kommit hit ikväll...
Så hade jag ångrat det resten av livet.
Roono-Mi-Amas Bin.
Stanna där!
Hur vågar du att försöka stjäla själen?
Nej!
Vad fan?
Jag kommer aldrig att kunna hitta honom igen. Det finns för många.
Slut dina ögon.
- Kommer du inte ihåg mig? - Mr. Skugga?
Jag håller alltid vad jag lovar. Jag lovade ju att hjälpa dig.
Jag vill inte stjäla någonting.
Jag vet, jag försöker bara att hjälpa dig.
Så slut dina ögon. Det finns vissa saker som man bara kan se med hjärtat.
Skynda...
Du måste befria själen innan sjön försvinner, skynda dig!
Roono-Mi-Amas Bin
Nej!
Du förstod aldrig att den asken i själva verket är mitt hjärta. eller hur?
Vad gör du?
Jag har väntat för länge på det här.
Jag behöver också en själ, som dig.
Jag måste få tillbaka Geum-Ees!
Lögnare! Du vill ju bara åt hans själ. Du vill ju stjäla den precis som jag!
Nej!
Gissa vad en förälskad själ vill höra mest.
"Roono-Mi-Amas Bin" betyder, "jag älskar dig".
Det är lönlöst. Förstår du? Den är inuti mig nu, så den är min.
Nej. Snälla, ge tillbaka den.
Nej, snälla.
Jag var annorlunda en gång i tiden.
Jag behövde inte leva som en skugga, om de inte tog min själ ifrån mig.
Du vet inte hur det känns att vara fäst vid marken...
...smärtan som sliter mig itu...
Skåda, det är en riktig kropp. Nu är jag inte Mr. skugga, längre!
Vad i...?
Vad är det som händer? Nej, snälla, döda mig inte.
- Det är förbjudet att stjäla själar! - Det gör jag inte.
Han är här för att jag gjorde bort mig.
Gjorde bort dig? Inte en chans, det är hans öde.
Jag varnade dig. Det som är förbjudet är förbjudet.
Nej, jag måste få tillbaka honom till hans värld.
Jag måste...!
Det är alltid lika många själar här.
Du kan inte ta hans, om du nu inte hittar en ersättare.
Uppför dig! Du kan inte ta med dig den fågeln.
Nej!
Flyg tillbaka, skynda dig! Snälla, ge dig iväg!
Nej! Buren kommer att inhalera din själ.
Yobi.
Yobi!
- Har ni packat ihop era tillhörigheter? - Ja.
- Kommer inte bussen? - Bussen? Det är nyttigt att promenera.
Det är dags att ge sig av.
Svenskt text: SSG - SweSUB Group © Incubator
www.SweSUB.nu Det trevligare forumet